Peter Carey – Pravdivý příběh Neda Kellyho a jeho bandy
22.11. 2003 – Jiří Hanuš (LN)
Australský prozaik Peter Carey je pozoruhodný úkaz současné literární scény. Prestižní Bookerovu cenu se podaří získat málokomu, Careymu se to podařilo hned dvakrát v odstupu třinácti let. Výjimečně se zapsal i v historii českého literárního překladu – obě oceněná díla u nás vycházejí v odstupu několika týdnů.
![](https://i0.wp.com/kniznirecenze.cz/wp-content/uploads/2020/01/pravdivy_pribeh.jpg?resize=131%2C208)
Nakladatelství Argo se ujalo Pravdivého příběhu Neda Kellyho a jeho bandy, odměněného Bookerovou cenou roku 2001, a vydalo jej ve výborném překladu Dominiky Křesťanové. Ned Kelly je v Austrálii stejně slavný jako Jánošík na Slovensku, protože i on chudým bral a bohatým dával. A také u něho jde o odpor proti sociální nespravedlnosti s národnostním podtextem, o vzpouru neskutečně utlačované a pokořované irské chudiny proti neuvěřitelně zpupné anglické koloniální vrchnosti.
Deník pologramotného
Ned Kelly se od raného dětství musí starat o matku a rostoucí počet sourozenců, po otcově smrti ji i celou rodinu ochraňuje před žádoucími i nežádoucími amanty a dře na neúrodném kusu půdy jako kůň. Na důkaz vděčnosti ho matka „pronajme“ do učení věhlasnému lapkovi, který také patří k okruhu jejích milenců. A vlastně právě proto, aby matku vykoupil z vězení, se sotva dvacetiletý Ned stane bankovním lupičem. Trvá pouhých několik let, než je zrazen a dopaden, ale to už se svými odvážnými činy nesmazatelně zapsal do historie. O Nedu Kellym vznikla za sto let řada knih, v nedávné době byl příběh beletristicky zpracován hned dvakrát. Peter Carey tedy musel volit neotřelý přístup. Odvážně vkročil přímo do své postavy, vybral si autentickou výpověď Neda Kellyho, a na základě padesátistránkového Nedova autentického dopisu stvořil jeho fiktivní deník, vlastně zpověď sepsanou za účelem osvětlení a obhajoby vlastních činů. Ned ze svého díla vystupuje jako velmi ryzí, poctivý a mravný muž se silným smyslem pro spravedlnost, člověk, který miluje svou matku a sourozence a je ochoten pro ně podstoupit cokoli. Je to o to působivější, že Ned vyrůstá v primitivních podmínkách, v bídě a špíně, která má jen krůček k úrovni domorodých Austrálců. Carey vytvořil skvostné dílo. Sepsat rozsáhlý deníkový román jazykem a pravopisem téměř pologramotného člověka je samo o sobě obdivuhodný výkon. (Skláním se před překladatelkou, která tuto zkratkovitou a místy těžko srozumitelnou dialektickou výpověď vynalézavě převedla do češtiny.) Současně to však značně omezuje autorovy možnosti a dílo podléhá jazykové i dějové monotónnosti. Nejsou tu téměř žádné světlé chvilky, ani humorné, ani milostné, vše je jen marnost a trápení ducha. Přesto příběh Neda Kellyho a jeho bratrů patří ke knihám, které se nezapomenutelně vryjí do paměti.
Peter Carey: Pravdivý příběh Neda Kellyho a jeho bandy. Přeložila Dominika Křesťanová. Vydalo nakladatelství Argo, Praha 2003, 376 stran.